Александър Пушкин
Към Чаадаев
Защо са хладните съмнения…

Превод от руски: Александър Миланов, —

chitanka.info

Към Чаадаев[0]

Защо са хладните съмнения[1]?

Аз вярвам: в тъмни векове

ей тук за алчни богове

димели жертвоприношения.

Бил в този храм успокоен

гневът свиреп на Евменида:

подала жрицата в Таврида[2]

ръка на брата, паднал в плен;

видели са развалините

на свята дружба тържеството[3];

било е гордо божеството

с величието на душите.

Чаадаев, помниш ли, кажи ми[4],

когато в буйни младини

аз исках съдбоносно име

да видя сред развалини?

Но днес в сърцето примирено

цари ленива тишина

и във блаженство вдъхновено,

на плоча, в дружба осветена,

аз пиша наште имена.

[0] Напечатано в „Северные Цветы“, 1826 г. а преди това в „Северная Пчела“, 1825 г., №12. ↑

[1] „Хладните съмнения“ — И. М. Муравьов-Апостол се съмнявал, че храмът на Диана се е намирал край Георгиевския манастир и писал за това в своето „Путешествие по Тавриде“ (1823 г.). ↑

[2] „Жрицата в Таврида“ — Ифигения. В основа на стихотворението лежи митът, че Ифигения избягала с брат си Орест, осъдена да се принесе в жертва на Диана. ↑

[3] „На свята дружба тържество“ — съревнованието на Орест и Пилад в самопожертвувателност. ↑

[4] „Чаадаев, помниш ли, кажи ми“ — вж. посланието на Пушкин до Чаадаев от 1818 г. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.